Skamba baisiai, tiesa? O ką jau kalbėti apie nutekintus duomenis tamsiajame internete, pokalbius su tėvais ir mokiniais, savaitėmis neveikiančias sistemas, prarastus pažymius, užduotis, dvigubą darbą ir taip toliau…

Saugesnio interneto dienos proga norime jums papasakoti, kaip dažniausiai yra „nulaužiamos“ švietimo įstaigų internetinės svetainės.

Pradėkime nuo to, kaip įstaigos įsivaizduoja „nulaužimą“. Pikti dėdės kažkur tamsiame rūsyje nagrinėja mokyklos sistemas, planuoja ir svarsto, kaip geriausia įsilaužti. Jei įsivaizduojame taip, lengva numoti ranka ir sakyti „na ir kam mes čia tokie svarbūs, ko gi čia laužtis?“.

Tačiau dažnai būna visiškai priešingai. Sukčiai nesirenka, neanalizuoja ir per daug neplanuoja. Jie paprasčiausiai išsiunčia kiek įmanoma daugiau el. laiškų į kiek įmanoma daugiau viešai prieinamų el. pašto adresų įvairiose įstaigose ir laukia, kol kažkas užkibs.

Tokiu būdu bet kokia įstaiga gali tapti taikiniu.

### Ką daro Cleverphant ??

Mes prižiūrime programinę įrangą, kurią sukūrėme. Partneriai rūpinasi duomenų saugojimu, kad galėtume juos greičiau atkurti. Kai Krašto apsaugos ministerijos kibernetinio saugumo padalinys mums parašo į ką atkreipti dėmesį, mes neatidėliojame ir tai atliekame. Tačiau jūsų mokyklos svetainę turime saugoti iš abiejų pusių.

#### Kol mes rūpinamės programine įranga, jūs turite:

- nesisiųstų nuotraukų, vaizdo įrašų, muzikos, filmų ir kt. iš neaiškių internetinių svetainių;
- atidžiai peržiūrėtų ir įvertintų kiekvieną gautą el. laišką, prieš spausdami bet kokias nuorodas;
- kur įmanoma įsidiegtų 2 faktorių autentifikavimą (kai atsiunčia koduką į telefoną);
- neišsaugoti slaptažodžių naršyklėje ir t.t.

Tai ar galime sutarti, kad dirbsime išvien? Pasidalinkit šia informacija su kolegomis.